INSPIRERET AF JOSEPH CONRADS NOVELLE "AMY FOSTER"
- Se, mor, havet. - Ja, det er havet.
Det er der, du kommer fra.
Amy. Amy!
Amy...
Min datters tilstand er forværret. Hun har spurgt efter dig.
Jeg har sendt bud efter dr. Kennedy.
Hyp.
Bare rolig, miss Swaffer. Jeg går ikke fra Dem.
Tak for din pleje, Amy. Der er ikke brug for dig mere.
Jeg havde tænkt mig at våge her i nat.
Hvis jeg synes, det er nødvendigt, bliver jeg her.
Bare overlad det til lægen, Amy.
Gud være med dig.
Det var ikke nødvendigt at være så uforskammet.
- Dør hun, mor? - Dr. Kennedy passer på hende.
- Hvem er lægen? - Kom så, min dreng.
Hvorfor hader De hende så meget?
Tror De også, at hun er tosset?
Jeg prøver på slet ikke at tænke på Amy Foster.
De risikerer at få koldbrand.
Jeg må skære det inficerede kød væk, ellers dør De i løbet af natten.
Så er det måske i orden at tale frit?
Selv om De ikke vil anerkende Amy, -
- ville det bringe mig trøst at kende hele historien.
- Hvis jeg skal dø... - De skal ikke dø!
Det tillader jeg ikke.
Måske vil det lindre min feber. Og Deres...
Jeg tror næppe, at nogen kender hele historien.
Men måske ved jeg mere end de fleste.
Han sagde, han var bjergboer...
Han boede i et afsides hjørne af Karpater-bjergene.
De kaldte ham Yanko.
Hans familie solgte en ko og noget jord for at betale hans rejse.
Yanko rejste med alle deres håb og drømme om en bedre verden.
Et frihedens land.
Han kaldte det et land af det pureste guld.
Amerika!
Yanko...
- Jeg er her, Yanko. - Stefan!
- Vi er de heldige. - Er vi de heldige?
Farvel. Farvel!
Rejsen var lang og krævende.
Yanko og hans rejsekammerater var lukket inde i kreaturvogne.
Snavsede, sultne og forfrosne.
Dage senere kom de til det skib, der skulle føre dem over havet.
HAMBORG I TYSKLAND
Stefan!
- Stefan! - Vi ses i Amerika!
- Til Amerika! - Til Amerika!
Han havde i det mindste sin drøm.
- Og han fandt et mareridt... - Til han mødte Amy Foster.
Skæbnen er uransagelig og nådesløs, miss Swaffer.
De er ikke bedre, end dem der tror, hun selv frembragte stormen den nat.
Nu fornærmer De mig.
Jeg finder heksekunster og anden overtro afskyelig.
Men jeg vil ikke benægte, at jeg altid har fundet hende besynderlig.
Hun var resultatet af en familieskandale.
Hun var blevet sendt ud at tjene hos Smith, da hun blot var 12 år.
Hun var et sandt mysterium for mig.
Men jeg har aldrig troet, at hun var en heks eller en tosse.
Kom så!
Malcolm, Williams, før hestene ned på den bagerste eng! Skynd jer!
Fanden regerer i nat!
Få svinene ud derfra, Tom!
Amy? Amy Foster!
Hvad fanden...?
Amy!
Hvorfor står du der i mørket? Gå ned og lav noget te til mr. Smith.
- Hvad er der? - Skibbrud! I bugten.
Mine drenge! Mine drenge...
Hvor er mine drenge?
Vær ikke urolig. Det var et skib med immigranter. Det var ikke vore egne.
Ikke vore egne...
Gudskelov. Tak Gud.
- Så ti dog stille, enkefru Cree! - Han vil forbande mig for de ord.
- Vi bliver forbandet. - Så, så...
- Vi bliver forbandet... - Stille! Ti stille!
Der er ingen her, der bliver forbandet.
Men alle må gøre deres pligt på denne sorgens dag.
De damer... tag jer godt af hende.
Vi andre har arbejde, der skal gøres.
Kunne De redde nogen?
Jeg har kigget på hver og en, og der er ikke én eneste overlevende.
"Jeg får ikke fred, ikke hvile, -
- ikke ro for den rædsel, der kommer."
Jeg kan ikke gøre mere.
Disse sjæle er nu i Herrens hænder.
De levende trænger stadig til pleje.
Amy... Skyd slåen for døren for Guds skyld!
Gå væk fra det vindue.
William. William!
Der er et uhyre ude i gården!
- Hvad i alverden foregår der? - Der er en tosse ude i gården.
Du godeste... Jeg skal nok jage slynglen på flugt.
Jeg skal lære ham at skræmme kvindfolkene.
Jeg skal nok ordne ham.
Kom så ud derfra.
Så, så, min ven.
Tøv en kende... Vi skal nok finde en løsning, os to.
Tak, fordi De har givet mig lov til at sove på deres ejendom.
- Jeg har ikke gjort noget. - Kom med denne vej.
Jeg er ikke tigger, jeg er en rejsende.
- Du almægtige! - Slip, hund! Slip!
Lad være!
- Han havde ikke ondt i sinde. - Gå ind i huset med dig.
Gå så! Gå ind og fortsæt med dit arbejde!
Kan du spise det her?
Kære frue...
Tak, fordi De kom så hurtigt.
- Han har afgjort rotter på loftet. - Jeg har ikke set rotter i årevis.
Men de ter sig vel ikke anderledes end andre skabninger.
De misforstår mig vist. Jeg tror, ligesom mange andre, -
- at han er undveget fra en galeanstalt. Gud må vide hvor.
Jeg vil påskønne Deres vurdering. Men de gale er skam snu.
Da jeg gennede ham herind, lignede han et vildt dyr.
Jeg troede næsten, han var et uhyre. Vær forsigtig, sir.
Han var da møgbeskidt...
Har du været herinde? Du kunne have fået os slået ihjel!
- Han var snavset. - Har du vasket ham? Gudfader...
Hvis du ikke var dum, ville jeg tro, der foregik noget usømmeligt. Gå så.
Jeg mener, at han ville nyde godt af en behandling hos en barber.
Men som vi begge ved, findes der ikke en sådan her i nærheden.
Sandt nok...
Men jeg ved stadig ikke, hvad jeg skal stille op med ham.
Han er en sjov størrelse...
Så ser vi ikke ham igen. Lad Swaffer tage sig af ham.
Jeg glemmer det ikke, frue.
Aldrig. Aldrig!
Det må have været frygteligt at være hjælpeløs i et fremmed land.
Yanko led frygteligt af ensomhed den vinter.
Jeg bliver betalt for at vogte får, ikke grave grøfter til andres lort!
Swaffer har glemt, hvilket århundrede vi lever i.
Så du bliver nødt til at grave for os begge.
Han arbejdede gratis. Han var intet andet end en slave.
Og han havde intet sprog, han kunne forklare sig med.
Siden fortalte han mig, at hans eneste trøst var mindet om pigen, -
- der havde givet ham brød.
Jeg ved ikke, om Amy skænkede ham en tanke.
Hendes liv gik sin vante gang.
Hun skulle besøge sine forældre, Mary og Isaac Foster, hver søndag.
Du kommer for sent.
- Dav, mor og far. - Hvorfor kommer hun rendende?
- Hun kommer for at hjælpe sin mor. - Hun er en sær snegl.
Tror pokker, sådan som du behandler hende.
Du kunne lamme selv fuglene i trætoppene.
- Jeg giver jer mad på bordet. - Hun giver os mad på bordet.
- Jeg siger, hvad jeg vil i mit hus. - Dit hus? Det er Swaffers hus.
Tror du, at du behøver at minde mig om det? Hun har bragt skam over os.
- Isaac! - Samler ragelse på stranden...
Alle ved det.
Hvor tror du, du skal hen?
- Jeg taler til dig! - Hold så op, Isaac!
Isaac blev slettet af sin fars testamente grundet sit giftemål.
Og han bebrejdede Amy alle deres fortrædeligheder.
Måske netop derfor brugte hun sin stilhed som et våben mod dem.
De isolerede Amy fra landsbyen, så hun kastede sin kærlighed på havet.
Men havet var ikke nok...
Skak.
Du har søreme slået mig igen.
Du er hård i skak, men giver du ikke arbejderne fri om søndagen?
Er det, hvad du vil kalde ham?
Smith fangede ham på sin gård.
Han tror, han er gal.
Du er jo berejst. Hvad mener du?
Tror du ikke, han er hindu?
Medmindre han er blevet forvandlet, er han ikke hindu.
Han minder mere om en basker.
Taler De spansk, señor?
De er i England.
Taler De fransk? Forstår De, hvad jeg siger?
Tak, sir.
Han har lært et par ord af min datter.
Han kalder sig Yanko Goorall.
Yanko! Må jeg?
Ja, naturligvis.
Moskva! Tolstoj, Tjekhov.
Brug hovedet, mand...
- Volga. Kiev? - Kiev er hovedstaden i mit land.
Han er russer, Swaffer.
- De er fremragende skakspillere. - Jeg var på vej til Amerika.
Amerika.
- Hvor længe har han været her? - Siden sidst på vinteren.
- Min datter er bedre til datoer. - 18. februar.
Den dag, havet skyllede de døde i land.
Han er den eneste overlevende fra det grusomme skibbrud, Swaffer.
Dr. James Kennedy.
Kennedy.
Tror du, han ved, at alle hans rejsefæller omkom?
Det ved jeg ikke...
Hvis du kan undvære ham i ny og næ, vil jeg gerne lære ham engelsk.
Ja, hvorfor ikke?
Han kan vel lære dig at spille skak. Så spilder du ikke turen hertil.
Sid ned.
Spis.
Du skal nok få løn fra nu af.
Det er penge.
Du arbejder hver dag på nær søndag.
Hvad du foretager dig i din fritid, er din egen sag.
Der er en pige på gården...
En pige? Mener du vores Amy?
Det kan godt være, hun hedder Amy.
En elskværdig og smuk dame...
Amy? Du har større chance hos Swaffers hoppe.
Og det er sikkert også sjovere.
Kommer De med træet, mr. Swaffer? Så bliver William glad.
- Han har ikke hørt prisen endnu. - Kom indenfor og få en kop te.
- En kop te ville ikke være dårlig. - I to bliver her.
Tak. Tak.
Vent lige, Amy.
Har du ikke tid til din gamle far?
Far...
Knægten her synes, du er elskværdig. Vidste du det?
Meget smuk!
Du ser faktisk også meget sød ud med det forklæde.
Hun kan ikke tåle en spøg.
Vil du så ikke have din kage?
- Nej, Kennedy, ikke godt. - Det er ikke et smart træk.
Det er ikke et smart træk. Netop.
Du lærer engelsk hurtigere, end jeg lærer skak.
- Miss hjælper jeg... mig. - Ja. Miss Swaffer.
Hvorfor sidder miss i kørestol?
For omkring 20 år siden var hun forlovet...
Aftenen før brylluppet faldt hun af sin hest.
Hun holdt meget af at ride. Hun brækkede ryggen.
Brylluppet blev ikke nævnt igen hverken af manden eller hende selv.
Er det derfor, hun altid går i sort tøj?
Det kunne da være en grund...
Hvorfor har du ikke giftet dig?
Jeg har skam været gift... for mange år siden.
Det er min kone og mit barn... en dreng.
Tyfusepidemien i 74 tog dem begge den samme nat.
- Men du går ikke i sort. - Nej.
Skak er ligesom livet.
Man må se fremad.
Fremad...
Skakmat.
Ikke så hurtigt.
Jeg har et flot svinehoved her...
Værsgo, Deres pyntebånd og byttepenge.
Hvad skulle det være?
Et øjeblik troede jeg, at det var prinsen af Wales.
De her er gode og kraftige, men jeg har noget finere...
- Et rigtigt jakkesæt som dit. - Det er sikkert meget flot.
- Hvad er der i den anden pakke? - Det er mit mysterium.
- Det er min hemmelighed. - Det er min hemmelighed...
Enhver har ret til sine hemmeligheder...
Især, hvis han har et pænt jakkesæt.
Elskværdige dame...
Tilgiv mig.
- Tak. - Tak, tak.
Med din accept kunne jeg godt tænke mig...
Undskyld. Jeg vil gerne gå en tur med dig.
Vil du gerne?
Tak, hellige moder.
Tak.
Hvornår må jeg komme?
- Søndag er min fridag. - Søndag... tak.
Amy? Er du ikke færdig med gulvet endnu?
- Tak, gode Gud! - Skøre galning!
Nej, se, hvem der er her.
Ved Swaffer, at du er stukket af?
Han må være en slags epileptiker, Malcolm.
Hvad satan? Gå tilbage til køkkenet, Amy, inden konen kommer hjem.
Nu har jeg aldrig...
Jeg håber, du ved, hvad du gør, unge dame! Hører du, Amy?
Bare vent, til din far hører det. Amy! Amy!
- Er der smukt i dit land? - Ja. Folk er stærke og gode.
- Det er... - Havet.
Det gamle hav, det mørke hav, det brutale hav...
- Det var der, du kom fra. - Jeg kan kun huske mørket...
Og børnenes gråd.
Der ligger alle de hjerter, der er tabte til kærligheden og frygten, -
- og venter på at blive genfødt.
Det er ukristent...
Du må være gal... at gå ud med en, som ikke er rigtig oven i hovedet.
Hvis du kigger ham ind i øjnene... det har jeg gjort.
Så vil du se, at manden er farlig.
Du må høre på mr. Og mrs. Smith. De ved, hvad der er bedst for dig.
- Vi er genstand for sladder. - I så fald er det ikke første gang.
- Vi er jo sande eksperter... - Jeg venter mig intet af dig.
Men du kunne i det mindste være en far for dine børn.
- Bed hende holde sig fra ham. - Jeg kan ikke bede hende om noget.
- Gid du var blevet hos din far. - Men jeg elsker ham.
Så gå ud og fornøj dig med din sigøjner!
Amy... da jeg var på din alder, var jeg også letsindig. Er du med?
- Jeg var forelsket. - Du og far blev gift meget sent.
- Jeg ved godt, at du ventede mig. - Lidenskaben er forræderisk.
- Det er Guds list over for kvinder. - Smid hende så ud af mit hus, Mary!
Det kommer vel ikke mig ved, hvordan du lever.
Men ser jeg dig på min gård igen, knækker jeg nakken på dig.
Nu er du advaret!
Amy? Jeg har ikke set dig her, siden du gik i skole.
Hvis du kommer på grund af din ven, så deltog han ikke i gudstjenesten.
Amy... Tilgiv mig. Jeg har ikke kunnet være sammen med dig.
Du er sammen med mig nu.
Deres ansigter er så lukkede. Deres øjne er som glas...
Jeg forstår det ikke. Det gør jeg ikke.
- Jeg vil ikke forstå dem. - Men er det ikke nødvendigt?
Jeg spiser og arbejder med dem, men jeg lever ikke sammen med dem.
Jeg har ikke brug for at forstå dem.
Hvordan vidste du, at jeg var her?
"Til minde om de tapre mennesker, -
- der trodsede havet i søgen efter en ny verden og døde ved kysten."
Smukke ord...
Men hvem er det for? Hvem er død?
Det er for skibet. Dit skib.
Mit skib? Mit skib er i Amerika!
Dit skib blev opslugt af havet.
Ingen overlevede... kun du.
Stefan? Alle børnene?
De ligger alle sammen her.
Du skal ikke være ked af det, min skønne. Kom med mig.
Her bor jeg.
- Synes du om mit hjem? - Hvordan har du fået alle de ting?
Det er havets gaver. Jeg ved aldrig, hvornår de kommer.
Men de er altid smukke.
Du kom fra havet.
- Godt, det ikke er min datter. - Nu må de vel gifte sig.
- Ægteskab har ikke været på tale. - Fremmede behandler kvinder sært.
Hør lige Hark. Han har aldrig været længere væk end til markedet.
Hvad ved du om de fremmede eller om kvinder?
Jeg siger bare, at sigøjnerne tager sig friheder.
Han har fortryllet hende. De gør den slags.
Hvis de nu bliver gift, vil hun ikke lære noget, hun ikke allerede ved.
- Hvad mener du med det? - Du kommer til at savne pengene.
- Hun giver da lønnen til sin mor? - Lad som ingenting.
Hvad er det, min Amy allerede ved?
Jeg siger bare, at folk har set et og andet. Det er ikke opspind.
- I eftermiddags nede ved grotten. - Jeg skal lære dig...
Er det ikke snarere en anden, der trænger til en lærestreg?
Amy!
Du tror rigtig, du er noget, hvad? Mænger dig med lægen...
Du har at holde dine beskidte næver fra min datter!
Lad være, far! Lad ham være!
Lad ham gå. Slip ham!
Lad være!
Slip ham, far! Nej, ikke havet!
Far!
Jeg smider dig ud i havet igen, ud til de andre.
Yanko! Nej!
Far!
Yanko, kære ven...
Forsigtig. Vent på os i stuen, Amy. Jeg må undersøge ham.
Jeg kan godt gætte mig til, hvem der har gjort det. Men hvorfor?
De sagde, jeg skulle holde mig fra hende.
Hvis jeg giftede mig med hende, ville de smide mig i havet.
- Giftede dig med hvem? - Amy, selvfølgelig.
Amy?
- Fosters pige? - Ja. Vi har set hinanden...
Vidste du det ikke?
- Har hun sagt ja til dit frieri? - Jeg har ikke spurgt hende endnu.
- Ved du nu, hvad du gør? - Mit hjerte viser mig vej.
Jeg synes ikke om at tale om ting, jeg ikke er kyndig i... Luk øjet.
Men du skal vide, at Amy altid har været lidt sær...
Sær? Forklar mig det.
Hendes mor kom her med hende, da hun var ni.
Efter tre år i skolen havde hun ikke gjort forsøg på at lære at læse.
Jeg er snart færdig.
Så jeg undersøgte hende.
Jeg kunne ikke finde nogen årsag og gik ud fra, at hun var sinke.
Men ugen efter begyndte hun at læse og skrive. Til alles forbavselse.
Det gik fint. Hun blev ved en måneds tid...
Og så holdt hun op.
Og så vidt vides, har hun ikke rørt en blyant siden.
Du er ikke glad på mine vegne.
Det glæder mig altid at se en mand følge sit hjerte.
Jeg har fundet det pure guld.
I så fald må du holde fast ved det.
Hvil dig her, til du har det bedre. Nu skal jeg vise dig dit værelse.
Hvor er Amy?
Du har slugt en del havvand. Dine lunger er sårbare.
- Jeg tager ham med. - Til Swaffer? Det er for langt.
Jeg skal nok passe ham.
Tak, for din pleje, Kennedy.
Du har gjort mig rask igen.
Som I vil...
Foster, din datter og jeg kan kun foragte dig.
I andre... I så alle sammen hans rejsefællers døde kroppe.
I hundredvis lå de ved kirken, hvor I alle sammen foregav at bede.
I har bragt skam over landsbyen!
Husk på, mens I skyller jeres øl ned og fortæller jeres smudshistorier, -
- at man ikke kan falde lavere end at deltage i pøblens vold!
- Jeg har fået nok. - Du skal ikke true mig, grovsmed.
Hvis ikke jeg var læge, ville jeg give dig de klø, du fortjener.
Godnat, de herrer.
Sir og miss... Jeg vil gerne bede om...
Jeg vil gerne anmode om Amy Fosters hånd.
Vi får ikke andre til at gifte sig med ham.
Tag til Darnford og spørg svoger, om han kan komme på besøg.
Hent min hest, Tom!
Tag dig ikke af det, Mary. Lad folk tro, hvad de vil!
Der kommer ikke noget godt ud af det!
- Mary... Isaac? - Undskyld, vi forstyrrer.
Du kommer med os hjem nu, Amy. Hører du?
Nej!
Skal jeg måske lade som ingenting? Jeg har tiet længe nok, Isaac!
Jeg ventede dig, inden han kom til. Jeg ventede dig med hans far!
Jeg slavede for dem, som du slaver her.
De tog begge for sig. Far og søn.
Isaacs far er din far. Forstår du ikke? Isaac er din bror.
Ikke et ord, ikke en tåre...
Af ondskab er du undfanget, og ond er du forblevet.
Kom så, Mary.
Kom...
Amy er her ikke. Måske tog hun alligevel hjem til sin mor.
Jeg syntes, Foster sagde, at hun skulle være hos Smith i nat.
Nej!
Af ondskab er du undfanget, og ond er du forblevet.
Amy!
Pas på! Hurtigt.
Hurtigt...
De har taget mit hjem fra mig!
Uanset hvad de gør ved os og tager fra os, så er jeg dit hjem.
Og du er mit.
Dér er du...
Er det ikke det eneste pæne sæt tøj, du ejer?
Vi må vist hellere skaffe et nyt. Det der går ikke an.
Og du får brug for en buket blomster, miss Foster.
Hop op. Også dig, miss Foster.
Hyp.
Af sted, min skønne.
Hop så ned med jer.
Gå så...
Du godeste! Du ligner en, der har været i krig.
Værsgo.
SKØDE
Nej...
Min svigerfar, mr. Swaffer har bedt mig udfærdige dette skøde.
Huset her med tilhørende jorder er overdraget til Dem.
Det tilhører Dem.
Der er ingen begrænsning på tid og ingen begrænsning i råderet.
- Hvad...? - Huset er dit. Og jorden med.
- Er du lykkelig, min elskede? - Meget lykkelig.
Tak.
- Tak, sir. - Du skal ikke takke mig.
Det var min datters idé.
- Tak. - Lad os nu se at komme hjem.
Vil du gifte dig med mig, Amy Foster?
Må Gud udvise nåde og velsigne jer i den hellige ægtestand.
Og må I elske og ære hinanden til døden jer skiller.
Vær venlig at skrive under i kirkebøgerne.
Pas på den slavepisker til Swaffer. Lad ham ikke udnytte dig.
Og kig ind af og til.
Amy...
Tag dig ikke af min kone. Hun er bare ked af, du rejser.
Tak, mr. Smith.
Vi er de heldige.
Du har fået en søn!
- De venter på dig derinde. - Tak.
Han sagde, at han ville se havet.
Vil du vise ham det for mig?
Min lille baby... min lille dreng.
Nu skal jeg vise dig havet.
Jeg skal vise dig havet.
Havet...
- Det er en horeunge. - Det har fandens hale.
- Forsvind. - Hun er en heks.
- Sigøjner... - Sigøjner.
Forsvind!
- Hvad skete der? - Hun slog ham.
I understår jer i at røre mit barn!
Amy... Hvad er der i vejen?
Hvad er der sket?
Yanko...
Det er længe siden, du har været på besøg.
Jeg passer mig selv, jeg passer mit arbejde...
Jeg tager ikke noget fra nogen. Hvorfor hader de mig så stadig?
- Fordi du er kommet langvejs fra. - Alle kommer et eller andet sted fra!
Jeg ved godt, det virker urimeligt, men for dem er du fremmed.
Det skaber en kløft imellem jer.
Jeg forstår det ikke, men jeg er stærk og kan klare det.
Men Amy og drengen kan ikke klare det.
Amy er også anderledes...
Jeg vil gerne have, at min dreng lærer mit sprog.
- Det er da meget naturligt... - Men det må ikke skade ham.
Han skal ikke være ensom, fordi han skiller sig ud.
Jeg vil være ked af at se jer rejse, men måske skulle I gøre det.
Amy hører hjemme her.
Men min dreng... han vil rejse, når han er blevet mand.
Han skal ikke vogte får ligesom mig.
Han skal være... ligesom dig.
Det ville jeg nu tænke nærmere over.
Jo! Han skal have en stor uddannelse.
Han skal lære at elske universets gåder. Som dig.
- Du vil da hjælpe ham, ikke? - Det skal være mig en ære.
Mener du det?
Ja.
Så er alt jo godt...
Det er ikke sundt at leve isoleret. Du skulle komme og besøge mig.
Jeg har savnet vore samtaler. Og min skak er ikke blevet bedre...
- Hvad med Amy? - Hvad med hende?
Kan hun også komme på besøg?
Det havde jeg ikke lige tænkt mig, men ja...
- Du synes ikke om Amy. - Det er ikke sandt.
- Jo, det er. Jeg har set dine øjne. - Jeg har intet imod Amy.
Jeg tror bare ikke, hun vil være en morsom middagsgæst.
- Yanko! - Tak!
Yanko...
Det var en drøj vinter.
Og hans lunger var skrøbelige. Men han var meget hårdfør.
Han havde hjemve. Det gjorde hele forskellen.
Amy var hans hjem. Han overlevede skibbruddet.
Han lærte vores sprog og udholdte vores had.
Han arbejdede. Han gjorde alt det, fordi han fandt sit hjem i Amy.
- Og hun fandt sit hjem i ham. - Hun drog ikke omsorg for ham.
Sid ned.
Vær nu sød...
De kan slet ikke forestille Dem hendes omsorg for ham.
Lig stille, elskede.
Yanko. Yanko...
Gå hjem og læg dig med den hoste.
Sørg for at holde dig varm. Stik hjem med dig.
Sikke en nat. Alle i sognet er syge.
Jeg ved ikke, hvad han siger...
- Jeg forstår ikke, hvad han siger. - Han har lungebetændelse.
Feberen får ham til at tale i vildelse.
Kan du ikke bede nogen om at komme? Bare i aften?
Ingen vil komme her, sir.
Feberen stiger, før den falder.
Dæk ham til, tør hans pande og sørg for, at han får væske.
Og det her vil hjælpe på feberen...
Der er opium i, så han kan finde hvile.
To spiseskefulde hver sjette time.
Jeg må af sted. Jeg har en snes kilometer til næste sted.
Det kan være, at mr. Swaffer vil komme, hvis De spørger ham.
Jeg skal desværre den modsatte vej.
Jeg kommer tilbage omkring kl. 3.30.
Giv mig min lille dreng...
Åbn munden. Kennedy sagde, du skulle tage det.
Jeg er ved din side, min elskede. Og Stefan... din lille mand.
Vi skal nok passe på dig.
Kennedy kommer... Kennedy.
- Det er dr. Kennedy. - Fjern den tingest!
Vognen sidder fast i mudderet. Den er for tung til at rokke.
Så smid dog lasten over bord.
Vand... Giv mig noget vand.
Engelsk, Yanko...
Tal engelsk. Jeg ved ikke, hvad du vil have.
Giv mig noget vand.
Jeg beder kun om et glas vand!
Er det dig, mor?
Solen er så stærk, og jeg har arbejdet hele dagen.
- Giv mig noget vand. - Jeg ved ikke, hvad du siger.
Gør noget... hjælp mig.
Hvorfor gør du det mod mig?
Jeg er din mand. Vi er en familie...
Jeg ved ikke, hvad du vil. Jeg ved ikke, hvordan jeg kan hjælpe dig.
- Giv mig noget vand! - Nej, lad være.
Gør ikke barnet fortræd.
Jeg vil ikke tillade det.
Sig mig, hvad du vil have. Bare sig, hvad du vil have.
- Giv mig noget vand! - Hold op!
Nu! Jeg sagde nu! Det er det eneste, jeg beder om!
Mor!
Min mand er alvorligt syg.
Jeg har brug for en til at sidde hos ham.
Du er aldrig kommet forbi med vores barnebarn før nu.
- Du har aldrig inviteret os. - Så spørg Swaffer. Han har vel.
Der er ti kilometer til Swaffer! Og endnu længere til Smith.
Det trækker! Hvem er det?
Bare en sigøjner, der sælger forbandelser.
Jeg har altid elsket dig, mor.
Selv om du ikke kunne elske mig...
Stands! Stop, sir...
- Mrs. Finn... - Hvad laver du her med det barn?
- Er du ude på at slå det ihjel? - Min mand er alvorligt syg.
- Jeg må have en til at våge. - Jeg har mine egne at passe.
Se at komme ind med det barn. Kusk!
- Vi må af sted, Amy. - Tag hjem til din mand.
Din dreng har det godt her.
Yanko!
Væk... hun er væk.
Jeg må hente min taske. Jeg kommer straks.
- Hvor er hun? - Jeg ved det ikke.
Har jeg gjort noget galt?
- Elsker hun mig ikke længere? - Jeg ved det ikke...
- Jo, det er jeg sikker på. - Jeg bad bare om lidt vand.
Bare en lille smule vand.
Jeg er nødt til at hente min taske.
Jeg kunne ikke have ønsket mig det anderledes, min elskede.
Mit guld... jeg ville ikke ønske mig det anderledes.
Det ville jeg heller ikke.
Vi er de heldige.
Yanko. Yanko!
Hvorfor gik du fra ham? Hørte du da ikke, hvad jeg sagde?
Hvorfor lod du ham dø?
Han bad blot om en smule vand. Ikke andet end vand!
Den brave eventyrer, der forcerede en afgrund for at elske hende, -
- lå livløs i hendes arme.
Men Amy Foster mælede ikke et ord.
Og da han ikke længere var der til at nære hendes fantasier, -
- lod det til, at han var slettet fra hendes erindring.
Som dug for solen...
Jeg har spurgt mig selv, om han er forsvundet fra hendes bevidsthed, -
- ligesom hans smidige skikkelse er forsvundet fra vores marker?
Hvordan kan De sige det, dr. Kennedy?
Hvordan kan De tænke den tanke? Og så Dem!
Havde De ikke selv familie engang?
Det er umindelige tider siden, miss Swaffer.
De har altså visket Deres egne minder væk.
Gjorde Deres egen kærlighed Dem blind for hendes?
De bærer mere på Deres skuldre, end godt er.
Men De vil drage omsorg for dem, ikke?
Tak, miss Swaffer.
Tak for samtalen...
Amy... Dav.
Amy...
Jeg har gjort dig blodig uret.
Jeg har ingen undskyldning.
Kan du tilgive mig?
Hvem kan tilgive mig?
Det kan jeg.
Jeg tilgiver dig. Og det gjorde han også.
Jeg vil elske ham til verdens undergang.
Se mig, mor! Kom herud!
Mor...
Når jeg ser hende nu, ved jeg, -
- hvorfor Yanko blev skyllet i land for at dø på denne fjendtlige kyst.
Han krydsede havet for at elske og blive elsket af Amy Foster.
Ripped by: SkyFury